Iarăși?
Au ținut-o așa toată noaptea.
Francezii nu se mai satură de sex.
Parcă-s băgați în priză.
Bateria mea e goală și am o zi grea la muncă.
- Nu-mi vine să cred. - Ce?
Termină cu porcăriile astea acum!
Boule!
Trimite-l tatei!
- Așa vorbești cu el? - Regele Fermoarelor?
Secretara schimbă când i-l citește.
Mă mituiește să mă duc acasă.
- Iarăși. - Cu ce?
Doamne! Un BMW?
Și casa din spate.
- Îți dă o casă? - Da.
Alături de casa alor mei.
Trebuie doar să mă duc acasă,
să devin ucenica lui
și să mă îmbrac ca Angela Merkel.
Și renunți la astea ca să fii bonă?
- Atât îți place Parisul? - Da! Îmi place.
- Și nu vrea înapoi în China. - De ce nu?
Întâi, pentru că viața mi-e planificată de ai mei.
Mă mărit cu cine trebuie, locuiesc unde trebuie...
Și, de asemenea...
mai e asta.
Doamne! Ai fost la Chinese Idol?
Îi spunem Chinese Popstar.
Ce mișto!
Am clacat în fața a miliarde de oameni. Nu milioane, miliarde.
Când au aflat cine e tata,
am devenit o memă.
Frățioare!
Mi-a venit să mor de rușine. A trebuit să plec din China.
Așa că am renunțat, am venit aici,
și, cum a vrut tata, m-am înscris la studii economice.
- Unde am dat-o iar în bară. - Normal. Tu cânți.
Cântam.
Am avut o șansă, am ratat-o.
- Ai mai multe șanse. - În China, ai voie un singur copil.
Trebuie să te întorci. Găsește o scenă și redescoperă-te!
Ești o dulce.
Dar partea frumoasă la Paris e că nu te judecă nimeni că nu faci nimic.
Practic, e o artă aici.
De fapt, e și un nume.
Ni se spune flâneurs.
Nu ești flâneur. Tu te ascunzi.
Și ce ascunzătoare fabuloasă!
Măi!
Ai zis să ne îmbrăcăm în negru.
Am spus s-o faci tu. În ton cu casa de modă a lui Pierre Cadault.
Pe de altă parte, eu n-am de ce s-o fac.
Visez să-l cunosc pe Pierre Cadault de când aveam 12 ani
și furam numere din Vogue de la coaforul mamei mele.
E o legendă.
Știu, Julien. Mi-am făcut temele.
Știu despre cearta lui cu Valentino,
relația lui cu Elton John
și iguana lui, Evangelista, care pare nemuritoare.
De fapt, iguana a murit de cinci ori.
Doar au înlocuit-o și i-au dat același nume.
- Nu! - Ba da!
Sylvie! Ai văzut e-mailurile despre strategia pe rețele?
Cadault le detestă, dar managerul lui știe că are nevoie de ele.
Dacă obținem contractul, discutăm mai târziu.
Azi observă, admiră
și fă-te nevăzută!
Nicio problemă, m-am îmbrăcat în negru.
Ăsta nu-i negru, e aproape negru.
Din secolul XIX,
numai casele alese de Federația Franceză a Modei
își pot numi creațiile haute couture. Desigur, Pierre Cadault e printre ele.
Monsieur Cadault nu urmează tendințe,
el e un artist.
Chiar și acum,
s-a oferit să creeze costumele pentru noul balet de săptămâna aceasta.
Ia-mă de mână!
Dă-mi drumul!
Dominique, aș vrea să nu arăți costumele, nu-s gata!
Pierre, oh là là, sunt gata de mult.
Fac cinste baletului.
Asta spunea și echipa de la Savoir, n'est-ce pas?
Oh, da.
Instagramerii.
Vai, nu, Monsieur Cadault,
e onoarea carierei mele să fiu aici.
A vieții mele.
Și tu?
Mai mult decât onorată.
Ce mai...
de când mă știu...
v-am admirat munca și faptul că sunt aici
este fabulos.
Fabulos?
Creațiile dvs. sunt delicatese.
Îmi vine să le mănânc!
Pierre!
Așteptați!
Ce s-a întâmplat?
Ce înseamnă ringarde?
Înseamnă simplă.
Te-a făcut țoapă.
Ce? Din cauza brelocului?
22.300 URMĂRITORI
BRELOCUL GHINIONIST
SIMPLĂ? DA, ȚOAPĂ / NU, DULCE
E băiatul sau iubitul ei?
Eu doar...
mă uitam să văd dacă salata Caesar chiar merită 20 de euro.
E insistentă.
Îl cam controlează.
Ca o mamă.
Iar acum îl hrănește.
Ca...
o amantă.
Doamne! Sper să fie așa.
Cine greșește cumpără vin.
Așa de sigur ești că ai dreptate?
Sunt profesor de semiotică. E...
Știința simbolurilor.
Am un master în comunicare.
Atunci, știi că asta îmi e meseria. Să citesc semne.
Oameni.
Thomas.
Emily.
De unde știm cine câștigă pariul?
Stăm aici până se vor da de gol.
Ce bei?
Și în restul zilei nimeni n-a vorbit cu mine.
În primul rând e cam ringard să-i spui cuiva ringarde.
Nu-i așa?
Nu zic c-aș fi deosebită...
E cea mai în vogă cafenea din Paris. Cel puțin, ca istorie.
Serios?
Căminul lui Jean-Paul Sartre și Simone de Beauvoir.
Lumea se bulucea să-i vadă.
Am citit Al doilea sex la facultate.
Majoritatea.
Dar știai că multă vreme,
cafeneaua de vizavi, Les Deux Magots, era cea în vogă?
Acolo se duceau Hemingway și Picasso.
Ce s-a întâmplat?
Sartre și de Beauvoir au decis că era prea burgheză și au fugit la Café de Flore
fiindcă era goală, și deodată...
Café de Flore a ajuns în vogă.
Când două lucruri sunt alăturate,
suntem nevoiți să le comparăm.
Café de Flore și Deux Magots.
Sau ringarde și deosebită.
Nu ești ringarde.
Ia stai! Ce?
Cine e al treilea?
Nu vom ști cine a câștigat pariul.
Nu-mi pasă de pariu.
Voiam doar să mai vorbim.
Păi...
Am putea vorbi altundeva?
Undeva mai deosebit?
Bine.
Da.
Doamne!
- Toate sunt în franceză. - Bună dimineața și ție!
Nu-s cărțile mele. Erau aici când m-am mutat.
Am o regulă.
Dacă duc o fată acasă și nu are cărțile ei,
nu pot face dragoste cu ea.
Am cărțile mele.
E prea scump să le trimit de la Chicago, așa că le-am descărcat pe iPad.
Arată-mi iPad-ul!
De ce?
Ca să pot face dragoste din nou cu tine. Cu cugetul curat.
- Sigur nu vrei să faci duș la mine? - Nu vreau să mă spăl de tine încă.
Spune-mi că ne revedem diseară!
Bine, sigur.
- Cine e? - Un profesor, l-am cunoscut aseară.
N-am mai făcut așa ceva.
Putea să fi fost un asasin.
Mi s-a părut că am auzit două petites morts...
Două ce?
Mici morți.
Înseamnă orgasm.
Și se pare că ai murit de cel puțin două ori azi-noapte.
Doamne! Mor de rușine.
Mici morți?
De ce ziceți așa? Sună morbid.
Nu, e de genul...
E atât de intens, încât mori,
iar apoi renaști.
O nouă persoană.
Ia te uită, la belle ringarde!
- Mă lași? - Am zis "belle".
Ringarde nu pot să neg.
Nu sunt o țoapă.
Azi-noapte am fost cu un profesor de filosofie.
E și mai rău, e plicticos.
N-a fost plicticos.
Mi-a recitat din Rimbaud, sexy.
Fostul îmi cita doar din Urzeala tronurilor.
America, pare o închisoare.
În fine, poetul acesta explică de ce ai întârziat și tu o dată.
Nu. Sylvie mi-a transmis să vin doar la 11.
Ce ședință e acolo?
- Pentru contul Fourtier... - Ceasurile?
Eu le fac online-ul. Sylvie a zis de ce m-a exclus?
Categoric nu.
Dar nu mă simt în largul meu.
Așa că plec.
De ce n-am fost chemată la ședința cu Fourtier? Mi-ai zis să mă pregătesc.
Luc, spune-i lui Emily că nu se mai ocupă de online pentru Fourtier.
E în carantină pentru mărcile de lux.
Bine, îi spun.
Sunt chiar aici. E vorba de Pierre Cadault?
Și mai spune-i
că nu vreau s-o aud văicărindu-se. Poate să plece!
Da, îi spun.
N-am greșit cu nimic!
Și să te asiguri că știe ce-i aia carantină!
Sigur.
Înseamnă tot aia și în engleză!
Știam că aveam șanse puține cu Cadault.
Dar erau șansele lui Sylvie.
Umblă după el de când sunt eu la Savoir.
Oare îi pot explica lui Pierre?
Ce să-i spui?
Hai, imaginează-ți că sunt Pierre!
Dați-mi voie...
Am fost retrogradată din cauza unui accesoriu.
Măcar ai un nou accesoriu masculin sexy.
Cum merge?
O nebunie. Trei petits morts într-o noapte.
Ai învățat o vulgaritate nouă!
Da.
A refuzat să facă duș după, ca să-și aducă aminte.
- E ciudat? - E sexy.
Deși probabil de-aia miroase a P în metrou dimineața la ora de vârf.
Miroase a public?
A păsărică.
- Mindy! - Ce?
Ai fost cu metroul?
Scuze! Când sunt obosită, devin très răutăcioasă
și din cauza ta n-am dormit deloc.
De ce a mea?
M-am pilit și m-am apucat să caut cluburi de jazz pe Google.
Nu știu.
Dacă e să mă reapuc de cântat, pot s-o fac aici, unde sunt necunoscută.
Au audiții deschise la Crazy Horse.
Deloc nebunesc.
Nu mă duc.
De ce nu?
Încă am PTSD după Chinese Popstar.
P e de la posttraumatic, da?
Emily, da.
Bine. Doar...
Treci peste și cânți.
Uneori mă îndoiesc că voi mai cânta vreodată.
Dar pentru mine?
Poate... Nu știu.
Nu acum.
De ce nu acum? Nu se uită nimeni.
Vrei să cânt acum?
- Da! - Sunt oameni.
Și ce? Alege ce cântec vrei!
Nu te voi judeca.
Nu judec.
Bine, fie.
- Nu te pot privi. - Bine.
- Eu o să... Ține! - Bine.
- De departe. Nu te privesc. - Bine.
Ce vrei să cânt?
Nu știu, ce vrei tu.
Nu s-a uitat nimeni.
Nicio grijă!
Un cadou.
Delta lui Venus.
E foarte sexy.
Urcăm și o citim?
Sau nu mă primești?
Dacă mergem acum, rămânem nemâncați.
Mai bine avem la ce să jinduim.
Bună!
- Bună, Emily! - Bună!
Prezintă-ne prietenului tău!
El e Thomas.
Thomas, prietena mea, Camille, și iubitul ei, Gabriel.
Da, te-am auzit. Am auzit de tine.
Gabriel e bucătar la un restaurant din scuar.
Dar azi ne va găti altcineva tapas, în arondismentul zece.
Da. Veniți cu noi!
Nu vrem să dăm buzna peste cina voastră.
Vă rog, o să fie distracție!
Îmi place vinul spaniol, de ce nu?
- De ce nu? - Da, bine, grozav.
O dublă întâlnire.
Minunat!
Pe aici.
- Ce zonă frumoasă! Cum se numește? - Canal Saint-Martin.
Pe vremuri era autentic. Păcat că a devenit atât de popular!
Și-a pierdut șarmul de odinioară.
Mie tot îmi place.
E ca Euro Disney, prin comparație.
- Ați crescut în oraș? - Nu.
- Gabriel e din Normandia. - Am copilărit la o fermă, în Brionne.
Ai lui au pus mână de la mână ca să-i plătească școala de bucătari aici.
Sunt mândri de bărbatul meu.
Ce frumos!
Voi doi aveți ceva în comun.
Nu sunteți din Paris.
O țigară?
Da, te rog.
Mă mir, bucătarii pe care îi știu și le rulează singuri.
Acum știi unul care n-o face.
Gabriel, ai ales un vin excelent.
Mersi, un mic producător bio din Rioja.
Gabriel e foarte priceput la vinuri.
Dar la șampanie, Camille e experta.
Din copilărie mi se trage.
Familia are un mic château în Champagne, Domaine de Lalisse.
Domaine de Lalisse?
- N-am auzit de el. - E mic.
Dar să nu vorbim de asta!
E plicticos.
Da, înțeleg.
E anost să discuți despre vinuri. La fel, despre vreme.
E mult mai interesant să-l bei. Nu?
Nu cred că Gabriel mă place.
De ce spui asta?
Îmi dau seama
că e gelos că sunt cu tine.
Nu cred că e adevărat.
E de condamnat?
Diseară încercăm să fim mai discreți.
Sigur. Cum spui tu.
LACUL LEBEDELOR
COSTUMELE: PIERRE CADAULT
Salut, fată!
Scuze, nu mai fac.
Am ceva pentru tine. Două lucruri.
Vii cu mine sau cu cine vrei la balet, să mai încercăm o dată cu Pierre Cadault.
Să nu-mi mai pomenești numele lui!
Era pentru lojă!
- Ce faci? - Încă nu știu.
- Dar n-am venit să fiu retrogradată. - Așa riști să fii deportată.
EMILY COOPER VII DISEARĂ LA BALET CU MINE?
THOMAS ABSOLUT. NE VEDEM DUPĂ CURSURI.
Emily, bună!
Încotro, așa dichisită?
Am bilete la balet.
Cu Thomas, bănuiesc.
Da.
Înțeleg. Ei bine...
O seară frumoasă!
Ce e?
N-am spus nimic.
Pare a fi o seară interesantă.
Ai ceva cu el?
Scuză-mă, dar mi se pare snob.
Un bou care face pe intelectualul.
Cunosc genul.
Poate tu nu-ți dai seama, cum nu ești din Paris...
Nici tu nu ești.
Scuze, eu...
- N-am vrut să sune așa. - Bine.
Cred că-ți pierzi timpul cu unul care nu te merită.
Emily!
Arăți minunat în rochia asta.
Dar arăți și mai bine fără ea.
Și tu arăți bine.
E o mică problemă.
Știai că în seara asta e Lacul Lebedelor?
E o glumă?
Ce?
Ultima oară am fost aici la Boléro.
O capodoperă. Lacul Lebedelor e comercial.
Sau va redeveni în vogă, cum e Café Deux Magots?
Încerci să mă bați cu argumentele mele, dar e clar că n-ai înțeles ce am spus.
Bine.
Vreau să-l abordez pe Pierre Cadault, deci poate reziști până atunci.
Ai venit pentru Cadault?
Deci, un balet amărât și o întâlnire penibilă cu un designer supraapreciat.
Doamne! Chiar că ești snob.
Poftim?
Nu-ți place defel să-ți placă ceva, nu?
Snob. Ultimul refugiu al unei minți simple.
Minte simplă?
Simplă, dar frumoasă.
Ce-ar fi să te duci, ne întâlnim după și te răsfăț cu o partidă de sex super?
Cred că amândoi am prefera asta.
Thomas, ești profesor în semne,
deci îți va fi ușor să-l recunoști pe ăsta.
E mai degrabă un gest.
Te cunosc?
E ringarde de deunăzi, de la firma de marketing.
Emily, de la Savoir.
Mademoiselle, e o lojă privată.
Am venit să-mi cer scuze pentru deunăzi,
pentru că v-am ofensat, și să vă spun că...
așa e.
Sunt o țoapă cu un breloc nasol.
De fapt, vreți să știți de unde îl am?
Eram obsedată cu prietenele mele de Gossip Girl.
Ne visam Serena van der Woodsen,
cu toaletele ei superbe și foarte scumpe.
Dar nu ne-am permis de la designerii aceia
decât un breloc de la un magazin din Winnetka.
Deci...
da.
În sensul ăsta, am fost ringarde.
Chem paza.
Credeți că ringardes nu respectă designerii. Îi idolatrizăm într-atât
încât ne cheltuim ultimul ban pe un accesoriu idiot,
cu care ne simțim manechinele voastre.
Ne puteți ridiculiza.
Dar, în realitate...
aveți nevoie de noi.
Fără țoape ca mine,
n-ați fi în vogă.
Incredibil, a fost Dan.
- Poftim? - Gossip Girl.
Ne-am uitat la tot serialul ca să aflăm...
că e Dan.
Mademoiselle. Loja aceasta e pentru VIP-uri.
Nicio problemă.
Oricum, n-am ce căuta aici.
Te-ai dus la balet aseară, nu?
Eu...
M-au sunat de la biroul lui Pierre Cadault.
- Îmi pare rău. - Vrea să ne întâlnim.
A insistat să vină și Gossip Girl.
Bănuiesc că tu ești aceea.
Asta e bine, nu?
Nu știu cum ai făcut, nu vreau să știu.
Dar vreau să fii...
mai puțin.
Ce zici să te rezolvi tu pe tine, eu, pe mine?
Ce zici de un bilet dus la Chicago?
Mai puțin.
S-a făcut.
Mult mai puțin.
Subtitrare: Retail